1700 MEREMIILI SUMATRA VÄINAST
13. juuli, 16:50.
Mul on kahju...
Ma tean, et sellel pole enam palju tähtsust, aga mul on tõesti kahju.
Ma üritasin.
Arvan, et te kõik nõustute minuga, et ma üritasin.
Üritasin olla tõene,
tugev,
lahke, üritasin armastada
ja olla otsene.
Aga ma polnud.
Ja ma tean, et te teadsite seda. Igaüks omamoodi.
Ja mul on tõesti kahju.
Kõik on siin kadunud...
Peale hinge ja keha, mis neist veel alles on.
Ja poole päeva toit.
Muidugi ma tean nüüd, et see on andestamatu.
Ma pole kindel, miks mul sellest arusaam nii kaua aega võttis,
aga nii see läks.
Ma võitlesin lõpuni.
Ma pole kindel, kui palju see ka väärt on,
aga ma tõesti võitlesin.
Olen alati teile kõigile rohkemat soovinud.
Ma hakkan teist puudust tundma.
Mul on kahju.
8 PÄEVA VAREM
PURJETAJATE NAVIGATSIOONIRAAMAT
Siin hädaabi vajav Virginia Jean, kuuldel.
Siin...
Persse!
Appi!
Ma olen siin! Appi! Siin! Teie seal!
Appi! Appi!
Appi!
Appi! Appi!
Appi! Siin! Teie seal!